SIDST I DET 18. ÅRHUNDREDE
FORNUFTENS TIDSALDER
ONSDAG
Hjælp mig.
STØT REPUBLIKKEN
FØDEVAREMANGEL SPAR MAD - SPIS MINDRE
STØT REPUBLIKKEN MILITÆR OPSLAG
STØT REPUBLIKKEN KANNIBALISME.
HENRY SALT & SØNS TEATER
OG DATTER
"Da solen således stod op over Osteøen -
- og kastede lange skygger gennem pølsebuskene, -
- oplyste honningtræernes toppe -
- og opvarmede de røgede laksemarker, -
- kom jeg, baron von Münchhausen, først og fremmest berømt -
- for kun at sige sandheden og intet andet end sandheden ...
- Strammere! - Stå stille.
Hvordan bliver du berømt som jeg, hvis du bliver sprængt i småstykker?
... til mit fædrene land.
For der at uddanne -
- mine provinsielle, snævertsynede, vantro og stupide landsmænd.
Vi lettede anker og satte sejl.
Vi lettede anker og satte sejl!
Bølger! Bølgerne!
For pokker da!
Vi er skuespillere. Hvor hulen er scenearbejderne?
- Døde! - Dem alle?
Selvmord, snut. Ikke på grund af dit skuespil.
Men uheldet var ude. Jeg blev blæst mod en hvals ventende gab.
En hval så utroligt stor, -
- at jeg end ikke med en kikkert kunne se en ende på ham.
Hvad skal der blive af baronen?
Denne gang synes flugt umulig.
Erfaringen har lært mig, at snus kan være særdeles virkningsfuldt.
Død og helvede og spande af blod!
Hvor blev bølgerne af? Bølgerne!
Inkompetente, imbecile ..!
- Det var ikke mig. Det var hende! - Vel var det ej! Det var ham!
Vi skulle være professionelle, og vi kæmper for at overleve!
Sally!
Bliv herinde.
- Hvor er min bror? - Du har ingen bror.
Så forklar lige, hvorfor der står "Salt & søn". Jeg er din datter.
Gid jeg ikke havde lært dig at læse. Man skriver altid "og søn".
Nej. Sultanens krav er stadig ikke rationelle nok.
Varig fred skal bygge på fornuft.
Jeg beklager dybt, mr. Jackson, -
- men 1. akt forløb ikke som ønsket. Et par mindre tekniske fejl ...
De behøver ikke undskylde, mr. Salt. Betingelserne er yderst vanskelige.
Undskyld mig.
Officeren, der ene mand ødelagde ...
... seks kanoner og reddede ti mænd, der var taget til fange af tyrkerne.
- Officeren, vi alle har hørt om. - Det har De vel, sir.
- Der altid viser stor iver i kamp. - Jeg gjorde blot mit bedste, sir.
- Henret ham øjeblikkelig. - Javel, sir.
Den slags er demoraliserende for menige soldater og borgere, -
- der forsøger at leve et normalt liv.
Hans slags må ikke få lov at skabe postyr.
Konstantinopel!
Den Store Tyrks hof! Hvor er det pudsigt, -
- at en forbifarende vestenvind skulle blæse mig hid.
Måske ønsker skæbnen, at jeg giver sultanen en lærestreg.
Hans Højhed Sultanen satte pris på god vin -
- og kunne aldrig afslå et væddemål. En hang, der skulle koste ham dyrt.
Løgne, løgne! Slyngler! Jeg finder mig ikke i det!
- Stands denne parodi! - Jeg synes, vi skal ...
Det er en fornærmelse. Har man kendt mage til makværk?
I ved ikke, hvad I taler om.
- Efter en overdådig middag ... - Hører det her med?
Forlad scenen ...
Den sjover er en bedrager. Jeg er baron von Münchhausen!
- Gå. Vi er midt i en forestilling. - I er midt i en forhånelse!
I fremstiller mig, som var jeg et latterligt fantasifoster.
Hvad pokker foregår der?
Lad tæppet gå!
Væk med dig!
Forsvind, De spolerer forestillingen!
Gør noget. Jeg må tale med mit publikum.
Mine damer og herrer.
Jeg undskylder denne skrækkelige hændelse. Jeg forsikrer Dem ...
- Goddag. - Goddag.
Smukke kvinder.
- Goddag. - Smukke kvinder.
- De har god smag, sir. - Men resten er helt forkert!
- Vi har faktisk en forestilling ... - Du milde! Berthold!
Hvem er Berthold?
Hvordan i alverden ..? Hvor er det herligt at se dig.
Hvordan har benene det?
Hvor er de andre? Albrecht!
Adolphus! Gustavus! Det er jo mirakuløst.
- Jeg hedder Bill. - Så få ham dog ud!
- Hvad foregår der her? - Beklager, vi går straks videre.
- Hvem er han? - En eller anden gammel tåbe.
- Han er baron von Münchhausen. - Den ægte baron von Münchhausen.
Ganske rigtigt. Og hvem er så De, med forlov?
En embedsmand, der blandt andet har ansvaret for teatrets bevilling.
Dette er overdummer Horatio Jackson, -
- der netop er i færd med at vinde krigen og redde byen.
Og gå så!
Han er en nar. Kun jeg kan afslutte denne krig.
Jeg kan afslutte den, for jeg startede den. Jeg er årsagen.
De har vist ret så ringe begreb om realiteterne, sir.
Deres "realiteter", sir, er løgn og latrin, -
- og jeg indrømmer gerne, at jeg intet begreb har om dem!
- Den mand må til lægen. - Lægen?
Vi forsætter forestillingen om et lille øjeblik.
Skrid så. Vær nu rimelig.
Hvis vi ikke fortsætter, kaster han os for tyrkerne.
Mine herskaber, damer og herrer! Baron von Münchhausen, til tjeneste.
Har du renset næser for nyligt?
Syng en sang!
De fleste husker næppe mig og mine bedrifter, -
- men jeg forsikrer Dem, at de er sandfærdige.
Sandheden er den, at jeg er årsagen til denne belejring.
- Og tyrkerne, måske? - Er grænsestriden også din skyld?
- Det er søvejene, vi slås om. - Vel er det ej!
I stakkels, vildførte fjolser!
Vis mig den høflighed at tage en gentlemans ord for gode varer, -
- så skal jeg afsløre denne krigs virkelige årsag.
Efter ... Du fredsens ...
Efter min tilbagekomst fra Egypten -
- blev jeg hjerteligt modtaget af Den Store Tyrk.
Hans Højhed Sultanen -
- var bekendt med mit ry og nærede stor agtelse for mig.
Han satte faktisk så stor pris på mit selskab, -
- at jeg fik fri adgang til hans harem.
En dag bragte sultanen mig en flaske af sin yndlings-tokayervin.
- Hvad siger De så? - Ikke ilde.
Kæreste Münchhausen, den fås ikke bedre!
Humbug!
Hvad skal vi vædde på, at jeg kan fremskaffe en langt bedre tokayer -
- fra den kejserlige vinkælder i Wien sølle 1600 km herfra?
Slå til! Hvis det mislykkes, må De hugge hovedet af mig.
- Og hvad satser De så? - Jeg slår til.
Jeg satser så mange af mine skatte, som den stærkeste mand kan bære.
Top! Jeg vil straks skrive til kejserinden.
Berthold!
Kommer! Pokkers! Jeg må videre, drenge.
Bring det her til Wien, til kejserinden.
Hun vil give dig en flaske vin. Bring den fluks tilbage til mig.
Vil De nyde lidt let underholdning så længe?
Jeg har komponeret en lille opera. Vil De høre lidt? De vil elske den.
Det er en komedie. "Torturmandens lærling".
Først ouverturen.
Tæppet ...
Tæppet går op for et ganske almindeligt torturkammer.
Yosrick, den unge lærling, synger om glæden ved sit arbejde.
Torturmandens lærling glad og fro en dejlig dag til arbejde drog
Jeg brækker og strækker og passer mit hverv
med at knække knogle til skærv
men da jeg kom var kælderen tom kun jeg på bænken kom.
4. akt udspilles i et slagtehus ... Det bliver sønderlemmende morsomt.
Eunukkoret synger: "Afskåret i min bedste alder -
- mein Hertz, mein Hertz."
Afskåret i min bedste alder omgivet af smukke kvinder
en eunuks liv er strengt en eunuks liv er strengt.
- Undskyld mig. - De må og skal høre arien.
Livet er meget lig et spil
det er vigtigt at man vinder.
Rolig! Hvor pokker bliver Berthold af?
Aner det ikke.
Hvis han ikke er her om 3 1/2 min., hugger sultanen hovedet af mig.
Var det det hele?
Den synes jeg ikke var sjovt. Synes du?
Det er ikke en vittighed, det er et væddemål.
Han sover. Jeg kan høre ham snorke små 1500 km herfra.
Han sidder under et træ lige uden for Beograd.
- Der står også en flaske. - Bare han ikke har kigget i den.
- Hvad er vindstyrken, Gus? - Tre knob.
Et moderne syn i dag jeg har
det kræver ondskab at være rar
du må gi' mig ret hvis du ser som jeg
det er enten dig eller mig.
Tiden er vist ved at løbe ud.
Klar ...
Nu!
- Jeg kommer da ikke for sent, vel? - Nej, det er fint, tak.
Tak for studsningen.
- Tusind tak. - Fra kejserinden.
Glimrende. De vinder.
Lad min ven hente så mange skatte, som den stærkeste mand kan bære.
Færdig!
Tak skal du ha', fister.
- Hvad sker der? - De har taget alt.
- Gustavus! - Stands dem!
- Hent dem tilbage! - Gustavus! En gang til.
Fyr!
- Stå fast, mine venner! - I dækning.
Omgruppering!
Luk mig ind!
Og som I ser, er sultanen stadig ude efter mit hoved.
Stands, I må ikke gå! Der er mere, der er mere!
Jeg er ikke færdig! Bliv nu her!
Gustavus, Adolphus, Albrecht!
Vi skal lige til at stikke af med sultanens skat.
- Berthold! - Jeg hedder altså Desmond.
Vi er skuespillere, ikke dine fantasifostre. Tag dig så sammen!
Kom tilbage! Kom tilbage! Kom tilbage!
Hvad tænker sultanen på? Det er da onsdag, ikke?
Jeg beklager de mindre forstyrrelser, sir ...
Teatret er lukket. De og selskabet skal forlade byen.
Læs disse roser fra hele Europa.
"Mr. Salt holder et spejl op foran naturen." Wienerposten.
"Noget for pengene." Paris' Ekko. "En god aften." Glasgow Herald.
God hund ... Du skal ikke være bange.
Kom her!
Er De kommet noget til?
- Er jeg død? - Nej.
- Pokkers! - Hvem er De i virkeligheden?
Baron von Münchhausen findes kun i historierne.
- Gå med dig, jeg forsøger at dø. - Hvorfor?
Fordi jeg er træt af verden.
- Og den er tydeligvis træt af mig. - Hvorfor dog? Hvorfor?
Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
Fordi det hele er logik og fornuft nu til dags.
Videnskab. Fremskridt.
Hydraulikkens love. Love om samfundsdynamik.
Love om ditten og love om datten.
Der er ikke plads til trebenede kykloper fra Sydhavet.
Ikke plads til agurketræer og oceaner af vin.
Ikke plads til mig!
Hvad skete der?
I sultanens palads. Undslap De? Blev De dræbt?
Det ved jeg ikke. Det er alt sammen så længe siden.
- Hvem interesserer sig for det? - Det gør jeg.
Jeg er så træt ...
- Farvel! - Fortæl det nu.
- Kom nu. - Pil af!
- Fortæl, så er du sød. - Du vil virkelig vide det, hva'?
Hold op!
Hold op, I slår os ihjel!
Og så får jeg aldrig slutningen.
Hvor skal du hen? Bliv her!
Hold så op!
Vent, kom tilbage. Gå i dækning!
Fordømte unge!
Hold så op!
Gå med jer! Hold op!
Ned!
- Du bliver vores død. - Ville De da ikke dø?
Jo, men jeg er gammel nok.
Mine herrer! Var det ikke en idé at gøre fjendens kanoner tavse?
- Nej, sir. - Ikke det?
- Det er onsdag. - Du fredsens, onsdag!
Tyrkerne løber storm mod murene.
De er jo baron von Münchhausen.
Det er slut. Alt er forbi.
Generationers teaterkunnen bombet ad Bloksbjerg til.
Sally?
Slip mig!
Sally, kom her. Gamle, affældige nar!
Takket være Dem skal vi kastes for tyrkerne.
Han er baron von Münchhausen. Den rigtige!
- Du må tro mig. - Skynd jer!
Det passer altså.
- Klap så i! - Det passer. Og han kan redde os.
Ikke også? Han hoppede op på en kanonkugle.
Og han fløj milevidt gennem luften hen over elefanter og soldater.
- Hold op med at lyve! - Jeg lyver ikke! Vel?
- Jo, det gør du faktisk. - Det passer altså!
Soldaterne så det også. De kan fortælle jer det.
Åh, de er jo døde.
- Det passer! - Vel gør det ej.
- Nu lyver De. - Jeg lyver aldrig.
Sally, bliv her.
Jeg fløj ikke milevidt.
Det var højst et par kilometer. Og jeg fløj ikke.
Jeg holdt bare fast i en mortérgranat på udvejen -
- og en kanonkugle på tilbagevejen.
Galning! De bliver vores død.
Det er ét fedt, om I bliver smidt ud eller bliver. Tyrkerne angriber.
Netop som jeg nærmer mig Romeo og Kong Lear.
Mit publikum slår mig ihjel, hvis jeg dør nu.
Red os!
De må ikke skuffe mig.
- De er baron, ikke? - De er vort eneste håb.
- De er mit eneste håb. - Mine damer, jeg beder Dem ...
Så længe jeg, -
- Hieronymus Karl Friedrich baron von Münchhausen lever, -
- skal intet ondt overgå Dem.
De minder mig i den grad om kejserinde Katarina den Store, -
- hvis bøn om ægteskab jeg engang havde den ære at afslå.
Dem alle tre?
Ja, hvorfor ikke? En smule her og en smule der.
Jeg har en plan! Jeg vil straks begive mig ...
... ud at finde mine usædvanlige tjenere -
- for med deres hjælp at ophæve belejringen og redde byen.
- Genialt, glimrende, bravo! - Hvordan?
- Mine damer, De må hjælpe mig. - Selvfølgelig.
- Bare sig, hvad vi skal gøre. - Affør Dem Deres mamelukker.
Se alt det undertøj.
Er det ikke smukt? Som en drøm, der går i opfyldelse.
Det er begyndelsen på det smukkes og intimes æra.
Han slår sig ihjel.
- Men det er sgu det værd. - Stop den snakken og pump.
Det må vi hellere rapportere.
Nej, nej, nej, nej. Det skal være en enkel plan.
Skuespillerne har lavet en ballon. De forsøger at undslippe.
Anhold dem.
- Smid dem på porten. - Den må ikke åbnes, sir.
- Så smid dem over muren. - Javel, sir.
Vi kan ikke stikke af nu. Hvad vil kommende generationer ikke tænke?
Kom med mig!
Hold den. Giv ikke slip.
Stigen!
Baron!
- Hallo! Har De set Sally? - Nej!
- Tak, mit barn. - Stands! De er anholdt!
Lad gå! Lad gå!
Læg an ..!
Mine damer og herrer! Jeg vender snart tilbage med forstærkning.
Og til d'damer, som jeg er stor tak skyldig for 1/2 ton luftig silke:
Bliv nu ikke forkølet!
- Dæk, Argus! Jeg kommer snart. - Jeg venter på Dem!
Kom snart tilbage!
Han når ikke langt med opblæsthed og fantasi.
Pokkers!
Hæng på, hæng på!
Børn.
- Tak. - Du har ødelagt det hele.
Jeg må slukke ilden for at sætte dig af.
- Jeg tager med Dem. - Det er helt og aldeles udelukket!
Hvis vi lander nu, rammer vi kirken.
- Vi må skynde os tilbage. - Det havde jeg nu også tænkt mig.
- Hvor skal vi hen? - Til månen.
Hvabehar? Det tager jo 100 år.
- Vel gør det ej. - Jo, det gør.
- Hvorfor skal vi derop? - Der så jeg sidst Berthold.
- Har du været på månen? - Nej.
Spændende sted. Kongen og dronningen er så søde.
Du ved da besked med deres aftagelige hoveder, ikke?
De tager hovederne af, mens kroppene dyrker mere kropslige aktiviteter.
Problemet er bare, at hoved og krop ikke altid er enige.
- Du tror mig da, ikke? - Jeg gør mit bedste.
Er du bange?
Overhovedet ikke.
- Er du? - Overhovedet ikke.
Tag rebet!
Vi er fremme.
De ser anderledes ud. Yngre.
Jeg bliver altid lidt yngre af et strejf af eventyr.
Du må endelig ikke blive yngre, så skal vi bare have en amme.
Du vil opdage, at jeg er god ven af kongen.
Vi får en kongelig modtagelse.
Hvad så?
Endelig fik jeg dig.
- Bienvenuto alla luna. - Deres Majestæt!
Det er en fornøjelse at se Dem igen.
Dette er min ven, Sally. Sally, kongen af månen.
Brug min fulde titel: Kongen af alt. Re di tutto. Eller bare Ray.
Månen er kun en lille del af mit rige. Der er meget mere.
Gamle ven, du synes at have det skidt. Hvad plager dig?
Intet. Kan du ikke se, at jeg er ét med kosmos?
"Aaah"? Har du ikke andet at sige? Er du da blind?
Lad mig forklare: Siden sidst er jeg, mit hoved, -
- den åndrige og vigtigste del af mig, -
- blevet hersker over hele universet.
Det, jeg ikke har, skaber jeg.
Jeg har lige skabt forår. Uden mig var der intet. Heller ikke dig.
"Cogito ergo es." Jeg tænker, derfor er du.
Han er gal.
Det virker sådan. Han er i al fald grebet af storhedsvanvid.
At holde sig i kontakt med alle universets molekyler -
- kræver en del koncentration.
Derfor kan jeg ikke have dig gående frit omkring.
Dine små historier virker ret så forstyrrende.
Du er som en flue i Taj Mahal.
De bør vide, min drot, at uden mine eventyr ville De ikke være til.
Nå, så jeg er en del af dine eventyr?
Vi får se.
Nå, hvem har så skabt hvem? I må hygge jer, ciao.
Min modbydelige krop og dronningen!
Hold op, jeg er træt!
Gå med dig! Pokkers, den kan ikke høre.
Ildelugtende, væmmelige mand!
Det er så pinligt. Kig væk, så går han måske.
Tænk, at vi har siddet sammen. Vi er helt uforenelige.
Han hænger i fødekæden og jeg blandt stjernerne.
Nej, gå med dig! Jeg foragter dig!
Så er jeg her igen! Jeg har fået læber igen!
Og de skal bruges, skattepige! Det er mig, din nydelses elefan!
- Giv mig kysser. - Spis først, elskling.
Rigtigt! "Konsumere før kopulere!"
Jeg har savnet dette!
Det kan man ikke uden mund.
Far er på banen igen!
Du bli'r her!
- Baron! - Deres Mest Henrivende Majestæt.
Dig kender jeg.
Du er det lille myr, der forsøgte at stikke af med min dronning.
Slut med det, piccolo casanova.
Hva' glor du på?
Sådan, turtelduer. I skal nok få det ubehageligt.
Atter fri til at tænke på vigtigere ting.
Kravl tilbage i sølet! Forbier!
Jeg er blændet! Mit kongerige for en serviet!
Slip! Jeg har tidevand at se til. Jeg har ikke tid til orgasmer.
Nej! Ikke flere kropsfunktioner!
Farvel, baron.
- "En god ven af kongen?" - Buret er slet ikke ægte.
- Det er en del af kongens vanvid. - For mig at se er det ret solidt.
Ikke noget specielt behjælpeligt humør.
Og byen klarer sig storartet.
- Angrebet er slået tilbage. - Hvor ved De det fra?
Det ved jeg bare.
Hvad hulen ..? Ja, ja, jeg kommer.
Kom ud med dig!
- Kom ud med dig! - Hold lige op.
- Hvad sku' det til for? - Jeg troede, du var en uven.
Ville du ikke være uvenlig, hvis jeg stak dig?
Hvem er du?
- Det kan jeg ikke huske længere. - Sådan ender vi også.
- Hvorfor er du her? - Jeg er en meget slem forbryder.
- Hvad har du gjort? - Det kan jeg ikke huske.
- Hvor ved du så fra, du er slem? - For det første ...
Sidder jeg her. Og for det andet ...
Har jeg de her kugler om benene.
Berthold!
Det er Berthold!
Det er mig, baronen!
Jeg vidste, du var her. Du skal med ned på jorden og slås mod sultanen.
Du er Berthold, min gamle tjener.
Kuglerne skal afholde dig fra at fræse alt i stykker.
- Du laver fis med mig. - Du gik altid med dem.
- Du er bims. - Jeg er baron von Münchhausen.
Vi spilder tiden!
- Elskede baron! - Ariadne!
Jeg er ked af, vi ikke kunne tale før, -
- men Roger er altså kropumulig.
Hvor befinder Roger sig lige nu?
I sengen med min krop.
Hold så op ... hold op!
Hvis han opdager, mit hoved er her ...
Hurtig, hurtig, kravl over i mit hår.
Hvorfor laver hun de sære lyde?
Hendes krop er sammen med kongen, og han ...
Kilder hende under fødderne.
- Kom så, Berthold, du tager med os. - Nul og niks!
- Hvorfor ikke? Er du bange? - Ja!
Hjælp mig.
Kom, stig om bord.
- Hold fast. - Jeg vil ikke flygte!
Jeg elsker dem! Jeg kilder dig til daggry, skat!
Nu skal jeg tørre dem af.
Jeg ved, du elsker det, men hvorfor siger du intet?
Aha, du er pudebider!
Baron, jeg må tilbage til Roger, før han opdager, jeg er hovedløs.
- Jeg forstår. - Elskede, tag mig med.
- Tilbage til jorden? - Ja, åh ja.
Uden din krop?
- Elsker du mig ikke for mit væsen? - Jo, jeg gjorde ... gør!
- Det er bare det ... - Vi må af sted.
Jeg er bange for, du har ret. Det ville være umuligt.
Tag en lok af mit hår.
Kun en lok, Knud Kæphøj. Ikke et helt tæppe.
- Jeg vil altid bære den på mig. - Kongen ..! Jeg må af sted.
Au revoir, kæreste baron.
Åh ja, jeg kommer, Roger!
Du vil se sol, jord og stjerner! Kast los!
Hvor er dit hoved?
Ikke sært, du er så stille. Jeg er for hård. Det røg af.
Vi leger "sæt hoved på dronningen".
Nå, du driller mig? Skat, kom frit frem!
Du er her slet ikke. Hvor er ..? Du er sammen med baronen.
Du er sammen med den lille mand.
Du sagde, størrelsen ikke betød noget! Putana!
Jeg skal nok finde dig, baron, og så slår jeg dig ihjel!
Hurtigere!
Jeg laver dig til baron-bankekød! Sybil, andiamo!
Hurtigere!
Vi kan ikke. Berthold kan dårligt gå.
- Tag lænkerne af ham. - Det har jeg gjort.
- Han er gammel. Han kan ikke løbe. - Vrøvl, han er bare ude af træning.
Kom så, Berthold.
Find ham! Ingen flugtvej, intet skjul, baron!
Det er dernede, det foregår.
Der er han, Sybil!
Nu har jeg dig, baron!
Er du sulten, min skat?
Du får baronen, du den skaldede, -
- og du den lille pige, for du er min kæledægge.
Holdarbejde, Sybil!
- Hver sin vej. - I er færdige på månen!
Hold nu sammen!
SOS!
Vi styrter! SOS!
Sybil, svigt mig ikke!
Jeg er fri. Endelig fri. Kroppen er død.
Kroppen er død, hovedet leve! Den er færdig, finito!
Jeg skal bevise, at et hoved ikke behøver en krop.
Åh nej, min næse klør.
Flot klaret, Sally.
Baron von Münchhausen! Vidunderligt at se Dem.
- Så slip mig dog. - Jeg er Berthold, Deres tjener.
Alt det der har vi overstået.
- Hvor er vi? - På månen.
- Gode, gamle baron. - Kan vi så komme videre?
Flet løs!
Lige et øjeblik ... Nu dæmrer det pludselig.
Jeg har været her i over 20 år. Lige siden De sidst var på månen.
De lod mig i stikken. Svin!
De skred med dullernes dronning og lod mig rådne op i et fuglebur.
Og nu dukker De så op og tror, jeg vil følge Dem til verdens ende.
Ja.
Nå, okay.
Berthold, ved du, hvor resten af sjakket er?
Nej.
Det er netop sådan noget, folk aldrig vil tro på.
Så, Berthold ...
Dig først.
Og så Sally.
Forsigtig.
Af sted med dig.
Det var det! Finito! Tovet ender!
- Jeg kommer op igen. - Vent lidt!
- Bind det her for enden. - Hvor fik De det fra?
- Jeg skar det af det øverste. - Af det øverste?
Hvor skulle jeg ellers få det fra? Ja, ja, ja!
Bind dem nu sammen, så vi kan komme videre.
Virkelig snedigt. Smart! Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Det er derfor, han er baron, og jeg er plebejer.
Nu får vi aldrig reddet dem!
2 1/2 procent!
- Det er ikke nok! - I får ikke mere!
2 1/2 procent eller intet!
Vi kræver mer'! Vi kræver mer'!
Jeg er stadig hel!
- Tror jeg ... - Jeg forstår det ikke.
Vores fald ned i det, der skulle være vulkanen Etna, -
- burde være blevet bremset af opadgående varme luftstrømme.
Skidtet må være gået ud.
Åh nej, ikke flere kæmper!
Kan jeg hjælpe jer, små dødelige?
Det håber jeg sandelig. Jeg er baron von Münchhausen.
De har muligvis hørt om mig. Vi søger tre mænd.
Én med et overudviklet syn, én med gode ører og stærke lunger -
- og én, der er meget stor og stærk.
Her er vi alle meget store og stærke.
Jeg er Vulcanus ... Guden.
Og de der er mine kæmpeansatte.
Kykloperne, der alle sammen skal se at komme tilbage til arbejdet!
Jeg leverer våben og udstyr til dem, der er villige til at betale.
Grækere, trojanere, romere, hunner ...
Det er vel ikke min skyld, at de så slagter hinanden?
Forpulede arbejdere! Jeres pamperi imponerer ikke mig.
Jeg har al den tid, der er i universet, hører I?
I gamle dage faldt lønnen altid det sidste år i hvert årtusind.
Nu vil de lønnes hvert århundrede. Det er uhyrligt!
- Hvad er det der? - Åh, det er en prototype.
RX intercontinental, -
- radar-luskefis, multisprænghoved atommissil.
Hvad kan det?
- Slå fjenden ihjel. - Alle sammen?
Ja, dem alle. Koner, børn, får, kvæg, katte og hunde.
- Alle som én, færdige! - Det er ondt.
Men ser du ...
Fordelen er, at man ikke behøver se én eneste af dem dø.
Man sidder bare på sin flade mange tusind km fra slagmarken -
- og trykker på knappen.
Hvad sjov er der i det?
Her opfylder vi alle behov.
Hvis du vidste ...
Kunne man friste med lidt mulje?
Himmelsk!
Ja, det er slet ikke nogen dårlig te af nektar at være.
I kan blive, så længe I lyster. Altid rart med lidt nyt selskab.
Vi må desværre snart af sted.
Vi har travlt.
Der har vi min dværgtjener med vores petit fours.
- Albrecht! - Baron! Berthold!
- Hvad laver I her? - Leder efter dig.
Jeg har ikke skatten længere. Den er brugt ... Øh, skænket bort.
Jeg kom ikke efter skatten. Albrecht, det her er Sally.
Vi skal slås mod tyrkerne igen.
Nej, det kan jeg ikke. Ikke efter jeg har fundet mig selv.
Nu ved jeg, jeg ikke vil være stor og stærk og smide rundt med ting.
Jeg vil være nuttet og følsom.
De kalder mig deres dværg hernede. Det er en fryd.
Han er blevet sær.
Goddag.
Min elskede ... Min kæreste.
Undskyld mig. Det her er baron von Münchhausen.
Det her er hans lille veninde Sally, og ...
Berthold.
Og det er Venus ...
Gudinden. Min kone.
Frue, jeg er overvældet.
Min elskede, mit liv.
Alfa og omega i min tilværelse. Jeg har noget til dig ...
En diamant.
Til dig, min dyrebare.
Du er så sød.
En diamant til.
Frue, jeg formår beklageligvis ikke at skænke Dem slig flot en gave, -
- men Deres skønhed overgår selv Katarina den Stores ...
... hvis bøn om ægteskab jeg engang havde den ære at afslå.
- Nu smigrer De, baron. - Ikke spor, frue.
Ikke en tøddel.
Sikke et smukt ...
Overskæg.
Skal vi ... danse?
Kom og se balsalen.
Flot, ikke? Vi har lige fået den bygget!
Vidste I det?
Jeg kan også danse ... Se selv.
- Sally, kan du ikke danse? - Nej.
Tusind tak.
Færdig!
Baron!
Lad os nu gå!
Hallo!
Hold så op! Kom ned.
Vi må tilbage. Vi må redde byen.
- Kom nu, baron. - Frygt ej, byen er ikke i fare.
Baronen kysser din kone.
Jeg mener ... Hvabehar?
Du er en skøge! Luder! Hører du? Luder!
Nu er det nok, din tøjte!
Vent nu...
- Jamen, skat ... - Du skal ikke kalde mig "skat"!
Gør noget. Frels ham.
- Du må ikke være jaloux! - Jaloux? Jeg er ikke jaloux.
Giv mig ham!
- Jeg må aldrig have nogen venner! - Du skal ikke flirte, din tøs.
- Tøs? - Jeg forsikrer Dem ...
- Jeg er en gudinde! - Og jeg er guden, så bare klap i!
Undskyld mig ...
Utaknemmelige dødelige!
- Det her skal du få betalt! - De må vide, fruen er uden skyld.
Sæt nu baronen ned. Sådan er han altid.
- Hvad har du gjort med dem? - Din indskrænkede burgøjser!
- Hvad har du gjort med baronen? - Vil du have baronen?
- Så skal du få baronen! - Nej, det behøves ikke!
Var det godt?
Ophidsede jeg dig?
For pokker ... Jeg kan ikke svømme!
Hvad er der sket? De er blevet gammel igen.
Selvfølgelig. Jeg er lige blevet frataget en salig fryd. Og pga dig!
Hvor er vi?
Svar mig!
Forklaringen må være, -
- at vi røg gennem jordens indre og nu befinder os i Sydhavet.
- Det er jo langt væk. - Fuldstændig rigtigt.
- Jeg elskede min vulkan. - Ditto her.
En ø!
- Er den vulkansk? - Klap i med din lusede vulkan!
Der er vist ... en vulkan på den.
Den bevæger sig!
- Skibet er ladet med U. - Det er en dybets dæmon.
Det begynder med D, dit fæ. Ikke U som i uhyre!
- Spiser det os? - Hvis vi er heldige.
Baron!
Giv mig en hånd!
- Han ser død ud. - Han kan ikke være død.
Han ser ikke særlig livlig ud.
Er der en doktor til stede i fisken?
Ingen læger ... Ingen læger.
- Han skal ligge varmt og tørt. - Hvad er det for en lyd?
Det er ... musik.
Vel er det ej.
Se!
Der er lys. Kom nu.
Den her vej ... Forsigtig.
Undskyld mig.
Vi har brug for hjælp. Undskyld mig!
- Vi har brug for hjælp. - Ingen læger ...
Hørte jeg ikke ... baronen?
Hvabehar?
Hørte jeg ikke baronen?
- Ingen læger! - Hørte jeg ikke baronen?
Det sagde jeg jo lige før. Brug dit hørerør.
Adolphus. Gustavus. Er det virkelig jer?
Baron. Berthold. Albrecht. Det er løgn.
Sally, Adolphus kunne ramme plet fra den anden side af jorden!
Og Gustavus her kunne blæse en skov omkuld med et enkelt pust.
Det var tider, hva'? Dengang vi var unge og levende.
- Hvabehar? - Det nytter ikke at stritte imod.
- Vi er ikke døde. - I må acceptere det.
Vi er alle døde. Vi er i helvede.
- Himlen. - Helvede!
Nu er I dumme.
Sid ned, slap af. Tag et slag kort.
I skal være døde i meget lang tid.
Hvad laver De?
De giver op, ikke?
- Det må De ikke. De får ikke lov. - Pil nu af.
Hvad med Rose og Daisy og min far og alle de andre?
- De lovede at hjælpe dem. - Der sker dem ikke noget.
De skal nok klare sig.
Desuden findes der vigtigere ting.
Såsom?
Din afskyelige lille møgunge!
Kan du ikke lade mig dø i fred bare en gang imellem?
Bukefalos! Min egen Bukefalos.
Du må have hørt mig kalde.
- Det er da et godt tegn, ikke? - Øh, jo ...
Rig en robåd til og gør jer klar til at tage af sted.
Erfaringen har lært mig, at snus kan være særdeles virkningsfuldt.
Jeg spiser aldrig fisk igen.
- Hvor er baronen? - Baron?
Baron, hvor er De?
Det er baronen!
Kom nu. Jeg kan ikke holde ved til evig tid.
Se! Byen! Vi er fremme.
Flaget vejrer endnu. Jeg sagde jo, du ikke skulle være bekymret.
Det er sultanens hær. Fluks, tilbage i fisken.
De indbyder os til at slå dem. Vi må føje dem.
På tre.
Gustavus, pust dem tilbage til Lilleasien.
Adolphus, skyd sultanen.
Albrecht, ro os i land. Berthold ... Gør lidt nytte. En, to, tre!
Kan vi ikke sige fire?
Vi synker!
Alle forlader skuden! Forlad skuden.
Jeg tror, skuden forlader os.
Jeg kan stadig ikke svømme.
Det her er aldeles rædselsfuldt!
Mit livs største katastrofe. Og jeg, der plejer at være på vinderholdet.
- Du er alt for konkurrencemindet. - Albrecht er uduelig.
- Nu kan vi lige så godt give op. - Det må du af alle ikke sige.
Hvis vi angriber fra to sider, blander vi chok med forvirring.
Albrecht og Gustavus leverer kampens hovedingredienser ...
- Baron. - Ikke afbryde. Hvad er der?
Det går ikke.
De er gamle og trætte. Det er ikke som før i tiden.
Kan De ikke se det?
- Hvad skal De? - Overgive mig.
Jeg gav mit ord på at redde byen. Til det formål samlede jeg jer.
Hvis I vil se baron von Münchhausen igen, må I arbejde for det.
De må ikke overgive Dem. De slår Dem måske ihjel.
Og så lå vi i den stinkende fisk til ingen verdens nytte.
De overgiver Dem så fredag den 28., hvilket vil sige i morgen tre uger.
- Detaljerne kan vente. - Nej, nej. De overgiver Dem.
- Det har vi jo snakket om, sultan. - Jamen, vi vinder.
Vi overgav os sidste gang. Nu er det jeres tur.
- Hvad med jomfruerne? - Glem dem. Vi har ikke flere.
Lad os i stedet koncentrere os om at opnå en aftale, -
- der kan sikre gode betingelser for ...
Ikke for baron von Münchhausen!
- Gamle galning. - Beklager.
Hjælp! Mord! Hvem har lukket ham ind?
Hvis De stadig ønsker mit hoved, kan De tage det.
- Jeg er træt af det. - Hidkald bødlen.
Nå, mr. Jackson, stadig lige rationel?
Hvor mange liv er gået tabt i Deres logiske lille krig?
Der er visse regler: Vi kan ikke flyve til månen og trodse døden.
Vi må acceptere fakta og ikke lade os rive med af fantaster, -
- der altid får et uhumsk endeligt.
- En sidste udødelig replik? - Ikke endnu.
- "Ikke endnu"? Er det udødeligt? - Manden er en klovn.
Bøddel! Henret.
Han kunne!
General, stands ham!
Jeg vidste, vi kunne. Kom så!
Godt blæst, Gustavus.
- De kommer. - Gør det igen! Skynd dig!
Berthold, løb.
Så gør dog lidt nytte. Jeg kan ikke gøre alting selv.
Denne vej!
Sådan, ja!
Forsigtigt denne gang.
Forsigtigt!
Vi klarede den ... Vi klarede den!
Se, de tror ikke deres egne øjne. Vi har vundet! Vi har vun ..!
- Forsvind ... - Vi har vundet!
Selvfølgelig.
Sæt mig ned!
Gode gud. Jeg tror det ikke.
Oppe i kirketårnet.
- Der er han! - Skyd ham!
Hent en læge! Hurtigt!
- De må ikke forlade mig, baron. - Væk fra ham! Giv ham luft.
Der kommer lægen.
- Tag dig af Sally. - Ingen læger ...
Ingen læger.
Gå med dig! Lad ham være!
Hun bliver hysterisk.
Lad være!
Han er død.
Her hviler baron von Münchhausen Byens redningsmand
Det var blot én af de mange gange, jeg mødte min død.
En oplevelse, jeg ikke tøver med at anbefale på det kraftigste.
Og således, med mine uvurderlige tjeneres hjælp, -
- besejrede jeg tyrkerne.
Og fra da af levede alle, der havde talent for det, -
- lykkeligt til deres dages ende.
Stands øjeblikkelig det sludder!
De er anholdt.
For at udsprede fjollede fortællinger i denne farens stund.
Mens fjenden står for porten.
Åbn porten.
Jeg befaler Dem at anholde den mand.
Er jeg kongeligt udnævnt eller hvad?
- Anhold ham! - Åbn porten!
Denne vej!
- Kom så! - Luk ikke op.
Vi overgiver os ikke til tyrkerne.
Åbn porten!
Kom, d'damer. Fremad, skuespillere!
- Luk ikke porten op! - Fremad i samlet orden!
Jeg advarer Dem! De lukker ikke den port op.
Følg mig!
- Porten forbliver lukket. - Åbn porten.
Skyd enhver, der trodser min ordre.
Hold stand, hold stand!
Åbn porten, kære venner! Lad os leve i nuet.
Eller lukke vores sind til med opfindelser, død og frygt.
Der er intet så ødelæggende som konformitet. Grib til våben!
Nej, nej, det er helt forkert.
Åbn porten!
Skyd dem!
Skyd straks de mennesker!
Nå, så det skal være forræderi, hva'?
Godt! I er alle sammen anholdt! Mød op på mit kontor!
Bukefalos. Min egen Bukefalos.
Smukke kvinder ...
Smukke kvinder.
Det var ikke bare en historie, vel?
HENRY SALT & DATTERS TEATER